Всяка година неизменно, стигне ли се до наградния сезон, започват да излизат военните филми. Естествено, нямаме нищо против, те могат да бъдат сред най-брилянтните произведения на киноизкуството, но не може да не се забележи закономерността – ако някой иска награди, прави военен филм. Сега обръщаме поглед на един по-нестандартен опит за филм за война, който очакваме с нетърпение от известно време.
Говорим за Lee, в който любимата ни Кейт Уинслет ще изиграе военния фотограф Лий Милър – реално съществуваща жена, бивш модел, заснела някои от най-известните фотографии през Втората световна война. Както сме отбелязвали и преди, интересуваме се от този проект заради интересната му реална история, но най-вече заради безупречния актьорски състав, който Уинслет повежда – освен нея ще видим Марион Котияр, Алекзандър Скарсгард, Джош О’Конър, Анди Самбърг и Андреа Райзбъро, която тази година вече гледахме да играе с Уинслет – в The Regimeбеше прислужница, а тук ще бъде работодател.
Вижте новия трейлър на Lee сега:
Не отричаме, че изглежда доста стандартно като за филм за Втората световна война, но до голяма степен това понякога е неизбежно – гледали сме стотици такива, няма как да не ни е познато. Въпреки това смятаме, че самата история е невероятно интересна, а Кейт Уинслет винаги бихме я гледали как се бори с очакванията и накрая прави каквото си иска.
Ето го и официалният синопсис:
Забележителният талант и несломимата упоритост на военната кореспондентка Лий Милър произвеждат някои от най-незабравимите военни кадри на XX век, включително иконичната снимка на самата Милър, позираща предизвикателно в частната вана на Хитлер. Милър е имала дълбоко разбиране и емпатия за жените и всички безгласни жертви на войната. Нейните фотографии показват едновременно ранимостта, но и издръжливостта на човешкото преживяване. Филмът най-вече показва, че Милър е живяла живота си на пълна газ, в преследване на истината, за което е платила огромна лична цена, накарала я да се сблъска с травматична и дълбоко заровена тайна от миналото ѝ.
![](https://operationkino.net/wp-content/uploads/2024/07/leeeposter1.jpg)
Lee е режисиран от Елън Курас (The Betrayal) по сценарий на Лиз Хана (Вестник на властта), който адаптира книгата на Антъни ПенроузThe Lives of Lee Miller. В главните роли са Кейт Уинслет, Марион Котияр, Андреа Райзбъро, Алекзандър Скарсгард, Джош О’Конър, Самюел Барнет и Анди Самбърг.
Премиерата е насрочена за 27 септември.
Реалната история е всъщност разкъртваща, защото жена артист по време когато не е имало много такива замлъква завинаги след това, което вижда, изживява и фотографира през войната…
В голяма нейна изложба в Хамбург миналата година
https://www.buceriuskunstforum.de/en/exhibitions/lee-miller-fotografin-zwischen-krieg-und-glamour
човек влиза с едно настроение и си излиза (както става обикновено като си се озовал на добра изложба) със съвсем друго. Тази история за войната разказана през очите на тази жена фотограф изобщо не е като многото други, които може да сме гледали. Изборът на Кейт Уинслет да участва не е бил произволен и лек.
Има една фотография на Лий Милър с Пикасо – където индиректно човек вижда ролята отредена на жените в онези години.
https://www.spectator.co.uk/article/when-lee-miller-met-picasso/
В този точно контекст тя се озовава в окото на бурята и отива много по-далеч и прави много повече и като човек и като артист отколкото самата тя е вярвала, че е възможно.
Моето лично чувство бе, че Лий Милър, след всичко изживяно, видяно и документирано от нея по време на войната, загубва трайно илюзията си за човека/човечеството.
В снимката по-горе можем да видим как Кейт Уинслет ‘играе’ жена, която наистина ‘вижда’ това което се разиграва пред очите и. В този поглед се съдържат две траектории – 1) a human being who finds oneself in ‘hell on Earth’, and 2) a woman who discovers her true actual worth as a woman and an artist, documenting horrors without ever ‘looking the other way’, regardless of the personal costs.
To bring this full circle – how many local, Bulgarian artists come to mind when we want to think of someone who went all the way – to be true to their calling as a human being and as an artist ?